Tidigare:
Vänta tills alla du älskar lider.
Jag vill bara ha kräken som tog Ward.
Jag har en bild av De Sju vid din pappas kropp.
Du letar visst efter en stenhäxa? Jag vet vad hon heter.
- Jag har sett det här på BBD. - Kandahar?
Vi är alla skyldiga till nåt.
Vi kan inte.
Använd kraften...
Skit.
Du dog igen. Och du återuppstår inte.
Jag kan spöka för dig.
Kom igen. Nix.
Jag vill ha dig här...
- nu. - Det säger alla killar.
Nej. Nej.
Nej.
Död. Vakna!
- Bryt hans axel. - Vi tar en öl, kom igen.
Kom igen. Hitta min svaghet.
Glass? LA Clippers? Stringtrosor?
Gengångarna kommer vinna och då kommer vi alla dö.
Säg mitt namn! Nej, finn frid. Så säger jag numera.
- Bra. - Jag lyssnar faktiskt.
Du är smidigare.
- Yoga. - Nej.
- Det är nåt annat. - Va? Vad får dig att säga det?
Yoga ger lugn, men det ser jag inga tecken på.
Ingen vila för de onda. Jag har en hemsk att göra-lista.
- Waverly kan kanske identifiera de sista. - Redan gjort.
Jag ska bara träffa henne först, sen så.
- Vi ska äta middag. Kom. Du bjuder. - Jag måste städa.
Du måste slappna av. Vi ses!
Hallå?
- Clootie skulle ju vara där. - Det är hennes senaste adress, sa jag.
Och det var en gåva från mig.
- Din "gåva" var värdelös. - Då är hon borta.
Hon flydde nog p.g.a. dig. Varför skulle hon göra så?
Det jag kan tänka mig är att jag vill se häxan död.
Jag förstår din besvärliga situation.
Jag är också nära att hitta det jag verkligen vill ha.
Men jag kan misslyckas. Varför då, Doc?
Skiter jag i.
Mitt intresse för dig har svalnat och jag har hittat andra -
- som har mål som liknar mina egna.
Verkligen?
Jag sliter ut tungan på dig och låter den hänga där.
Då får du plocka bly ur röven i månader.
Jag är uttråkad.
Ge dig av om du vill. Stick och... dö.
Bara en sorts död skrämmer mig. Och den tog inte.
Bobo.
- Var är alla? - Det här är de som kom till jobbet.
Ni fjollor kanske behöver lite motivation.
Snälla!
- Män kan också raka sig! - Det var privat!
Du är väl inte ihop med Champ igen?
- Han står under dig. - Ja.
Äckligt.
Det finns mer i livet än vansinnigt hett, utanför-kroppen -
- åter-in-i-kroppen-halleluja-sex.
Vänta, med vems kille?
Snälla. Jag kan fixa sånt på egen hand.
Vem? Dolls?
- Snälla. - Waverly.
- Du syns aldrig till. - Jag vet.
Jag har kvällspass
- och min syster är i stan. - Hej, Hetty!
- Skynda på innan maten kallnar! - Kommer, mamma.
Hon undrar vem som gör "hemska saker."
Nån som är känslig.
- Mer kaffe? - Det är som alltid.
Men en dag kommer folk att inse vilken vacker människa du är.
Låt oss tala allvar.
- Jag hatar den bilden. - Inte jag. Jag minns varför jag behövs.
Okej, två kvar. Den ansiktslöse är en jäkla gåta. Men den här.
Vet du nåt om den tatuerade?
Ser ut som en brännmärkning. För sånt brukade Curtis gå till...
- Nej, nej, nej. - Vem?
Folk går bara dit om de verkligen måste.
- Till vem går de bara om de måste? - Smeden.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET PRIVAT OMRÅDE
- Berätta mer om smeden. - Waverly sa knappt nåt.
Konstnär, ensamvarg.
Får vi hjälp med en eller flera gengångare?
Jag har en personlig vendetta, varför är du så ivrig?
- Vadå? - Rör dig inte. Landmina.
Bra. Ännu mer.
Med tillbehör.
Jag har alltid brännmärkts som stygg, men inte bokstavligen.
Det enda jag hatar mer än inkräktare är familjen Earp.
Jag känner din negativa energi.
Ger landminor och brännjärn goda vibbar?
Vem är din illa förklädde vän? FBI, CIA, UPS?
Det tar tid att förklara, vi hinner inte.
Jag sitter illa till. Bara du kan hjälpa mig.
- Varför skulle jag? - Annars hjälper du nåt värre än en Earp.
- Bra svar. - Tack.
Okej. Kom.
Hur desaktiverar man...?
Herregud, den är inte skarp. Vad tror ni om mig?
Ett, två, tre.
Hårdföra.
- Hur menar du? - De var hårdföra.
Det här är brännjärn från 1800-talet och framåt.
- Registrerade och oregistrerade. - Har du gjort dem?
Nej, jag samlar dem som en påminnelse.
De som är märkta, de utvalda, valde det ofta inte själva.
- Jag vet hur det är. - Familjen Tate var boskapstjuvar.
De märkte boskapen som sin egen.
- Bor nån kvar? - Inte vad jag vet.
- Jag kände genast att du lider. - Det är bara en förkylning.
Det pågår en kamp. Djupt där inne.
Din själs slits itu. Du måste skydda den. Låt mig göra en salva åt dig.
- Nåt mot surkartar? Han är obotlig. - Vi har allt vi behöver.
- Kom. - Förlåt.
Han är inte van att bete sig normalt. Tack för hjälpen.
Det är så mycket!
Curtis handplockade dem från Badlands till Klippiga bergen.
Det vet du för...?
När han gav sig i väg fick jag köra bil och gräva.
Curtis hade näsa för nedgrävda saker. Han var lite som du -
- intresserad av var saker kommer ifrån och sånt som hänt tidigare.
Historia?
Ja. Hur kan nån så vacker vara så smart?
Man kan blanda de egenskaperna.
Kommer du ihåg när vi blandade oss sist? Det var väl historiskt?
Inte framför mitt arvegods.
Vad är det här? Herregud, farbror Curtis.
- Det är hans skrivstil. - Vad är det?
"Varje dag sitter jag. Min vackra sejdel framför mig. Det finns bara en sång."
En dikt.
"Det var en tjej från Nantucket..."
- Släpp min syster, herr nio sekunder! - Åtta sekunder.
Waverly...
Har du läst om några boskapstjuvar? Familjen Tate?
Ja. De blev nog laglydiga för de bytte namn till Tatenhill.
Som i Tatenhill Farms, ekologisk produktion, bara gräs...
- Den tatuerade? - Tror det.
Vad sjutton?
- En Screaming Eagle! - Ja, till Waverly.
- Curtis lämnade den till Wynonna. - Va?
Vi är ju själsfränder!
Vad ska jag döpa besten till?
- Doc! - Du ser hemma ut i sadeln.
Får jag låna ditt öra, i enrum?
Du är här? Varför är du här? Självklart får du vara det...
Jag väntade mig inte...
Jag är inte snabbast i Västern på att förstå kvinnor.
Det är svårt för mig att fråga en dam.
- Men vi... - Det finns inget "vi."
För i så fall vore det alldeles...
- Exakt. - Exakt.
- Vad frågade du om? - Wynonna...
Jag vill att du ordnar ett möte med Dolls.
Ja, men med all respekt, sir, hörde jag er första gången.
Det är ont om det, jag fick spä ut...
Lyssna, jag behöver mer. Jag förstår.
Dolls!
Jag kommer.
- Jo, jag... - Han vill prata med dig.
- Om vadå? - Vet inte. Han är här.
Kan du förmedla till kommissarien att jag har ärliga avsikter?
Nix, lägger mig inte i.
Dessutom ligger det en munk med mitt namn på där ute.
Vi är olika som whisky och te, men tyvärr så behöver jag din hjälp.
- Teet kallnar. Vad är det? - Jag letar efter Constance Clootie
- alias C.C. Stone. - Bobos advokat?
Och häxan ansvarig för min tid i den gudsförgätna brunnen.
Häxan... Stenhäxan?
- Känner inte till det namnet. - Varför ska jag hjälpa dig?
Jag vet hur gärna du vill ha information om en viss Bobo Del Rey.
Jag behöver bevis mot honom. Fixa det, så har vi en deal.
Min far sa att man inte ska lita på en man med svettig handflata.
- Men han tog inte risker som jag. - Du har i dag på dig.
Är ni officiellt ett par?
- Vi har en överenskommelse. - Vad tycker du om kor?
Vi måste ta honom levande. Cheferna vill ha bevis på gengångare
- i utbyte mot deras resurser. - Du bjuder ju inte ens på mat.
Kan du för en gångs skull vara allvarlig?
Okej. A, den siste som pratade så till mig fick en spikpistol mot pungen.
Och B, otäck snubbe på verandan. Klockan två.
Det är han.
Stanna! Jag har en oplockad gås med dig. Och det är inte köttiga ordvitsar.
- Lämna oss i fred. - Skjut inte.
Jag ser din farfars farfar i dina ögon. Det var det sista jag såg...
Lägg ner vapnet.
Han släpade min syster till hennes död, Dolls.
- Tog en bild med min pappas kropp. - Jag hoppas han brann i helvetet!
Fan! Nu kommer de försena...
Det kommer en till, det gör det alltid.
Vad är det med dig?
- Från en människa. - I teorin.
Oss. "Lämna oss i fred." Det var vad Tate sa.
Vilka syftar han på?
Varför är gengångare så problematiska?
Han hade en mumifierad arm, och det här.
- Det är mer än "problematiskt." - Sant.
Hemmaslakteriet är en försvårande omständighet.
FAMILJ
Men hans äckelfaktor går upp till 11.
Snarare "offer" än "familj."
- Han ville nog hålla deras minnen vid liv. - Vad snällt, för att vara en seriemördare.
Spelar vi rollspel? Snälla skjut inte, sheriffen.
Min man är i ladan, så ta vad du vill. Och nu säger du...
Vilken slump att jag fann dig här. Eller brukar du ha tur?
Prata så man fattar eller använd läpparna till annat.
Har Bobo grävt upp halva Purgatory för de här två killarna?
Det har tagit honom åratal. Deras bitar är utspridda.
- Varför? - Jag berättar om du ger mig skjuts.
Bobo sätter ihop dem igen åt en slampa i fina kläder.
De har ett avtal.
Bethany, om man betalar insatsen ger man inte bort sin hand.
Du är inte så sexig, vet du.
Nej! Du blir ännu osexigare om du är död.
- Bobo dödar dig om han får veta. - Och jag dig om du berättar.
Femtio.
En person under 1967.
Elva personer mellan 1993 och 2000.
I år började Tate mörda igen. Varför?
Kom igen.
En person under 1967.
Min farfar Edwin Earp? Det var hans år som arvtagare.
Sen hände inget förrän 1993, då pappa blev arvtagare!
Och sen hände inget förrän... Men det var före.
Benmärgen har tagits bort.
Det sker spontan mumifiering i naturen. Men det här...
Är inte naturligt.
- Det är mänskliga bitmärken. - En gengångare som är kannibal?
- Folk svalt i Västern. - Äta eller ätas.
De flesta ville bara glömma det
- men några fick smak för det. - Som koriander.
Jag tänkte på Donner party, men visst.
- Tänk att han åt folk. - Inte "han."
Sett till käkens storlek är det en kvinna vi letar efter.
En kvinnlig, seriemördande gengångarkannibal?
Vissa tjejer roar sig.
Hej! Ska du in till stan? De här stövlarna är inte kul att gå i.
Var Curtis sista önskan att gå till baren? Och hälla upp åt sina polare?
"Varje dag sitter jag. Min vackra sejdel framför mig.
Det finns bara en sång."
Här. Titta, han satt här. Varje dag.
Och "vackra sejdel"? Snubben drack whisky, i glas.
Ja...
Sejdel...
"Min vackra sejdel."
Han sprang åt det hållet, ett öppet fält.
Vi hade ändå sett honom. Märkligt.
Det var här du sköt honom. Precis när jag bad dig inte göra det.
Hör du! Det finns gränser.
Du har febersvettningar men är inte varm.
- Jag mår bra. - Säkert?
Titta.
Okej...
Damerna först, sjukling.
Okej.
Jösses...
Eller "mamma"...
Mamma Olive, kvinnan som äger restaurangen?
Det finns en bild på henne i den här fåtöljen.
Gömde hon sig här?
Hon hade nog inget val.
Nån vill inte ha oss här.
- Bli inte uppäten. - Bit mig.
Nej!
Sång...
Hade han en favoritsång?
Med hans röst? Som ett gäng fulla illrar.
Han brukade sjunga vaggvisor för mig.
Jag dansade omkring som... en idiot. Gus skrek "håll käften."
Du är det smartaste på två vackra ben...
- Jösses... - Herregud, hoppas det är en miljon.
Då kan vi öppna en bar i Buenos Aires. Det har jag alltid velat.
Herregud.
Jösses, det är en äkta döing.
"Kära Waverly, du är nu benens väktare.
Berätta det bara för smeden.
Du är den enda jag kan lita på. Med kärlek, Curtis."
Och Wynonna fick bågen.
Han sa alltid att nåt stort väntade mig. Han betalade mina knäppa nätkurser -
- i utdöda språk, ovanlig historia.
Gus blev tokig på det. Men han trodde på mig.
Jag kan inte tänka mig en finare gåva, benens väktare.
Du kan vakta min ståkuk också.
- Stäng av hjärnan ett tag. - Nej! Jag vill inte stänga av hjärnan.
Jag vill inte bli servitris i Buenos Aires.
Och det finns mer i livet än en ståkuk och en pickup.
Nej. Det är slut.
Det är slut, Champ. Och nu måste jag arbeta.
- Skynda dig, Dolls! Mår du bra? - Ja! Jag kommer!
Stanna! Jag såg dig sugas ner.
Det hände, väl?
Är du smalare? Säg inte att du är en kannibal med bulimi.
Nej!
Bryt axeln.
Hetty?
- Vem sjutton sköt jag? - Herman. Han är min bror.
- Men jag hade inte med det att göra. - Du åt inte tjugo människor?
Vad säger mamma om det? Vad gjorde du med henne?
Mamma tog honom.
- Förlåt. - Tog vem?
- Hon är svulten. - Är mamma Olive kannibalen?
Ja.
Dolls!
Dolls? Dolls!
Du såg skylten "Tillträde förbjudet", va?
Jag undrade... Jag måste prata med dig.
- Tror du lite vin får mig att lyssna? - Nej, det är till mig.
Min favoritfarbror lämnade mig det här.
Curtis McCready. Jag borde ha förstått. Skynda på.
- Skynda på. Säkrast att du inte ljuger. - Hon skulle ta honom till källaren.
- Jag har aldrig gillat dig. - Jag siktar på dig, idiot!
Vi gör en överenskommelse. Ta mamma.
- Hon är en harpya. - Jag trodde min barndom var hemsk.
Dolls!
- Dolls! - Hermie såg till att ingen kunde höras.
Var är nyckeln?
Jag ber jorden avvara denna aska.
Jag ber vinden tysta dess namn.
Jag ber vattnet rena denna flicka.
Jag ber elden -
- lossa sitt grepp.
Fri från bojor, renad av elementen -
- kan du, Waverly Earp, nu motta detta fragment av en man.
- Gör du det? - Ja.
- Vänta. Har jag gift mig med en skalle? - Ni är nu förbundna.
Benens väktare och Stenhäxans son.
Vad har jag gjort?
Jag förband Curtis med skallen, men visste inte vems det var.
Hon kommer leta efter mig, jag behöver skydd. Jag behöver lite salt.
Är jag i fara?
- Självklart. Så är det att vara välsignad. - Stackars flicka, vad tänkte Curtis på?
- Wynonna! - Hon hör dig inte.
Be din sista bön, sötnos.
Jag har ett hål i magen som måste få mat.
- Skynda på. - Jag försöker.
- Vet du var de är? - Nej, jag svär.
Du måste förstå. Vi hade ingen pappa.
Mamma satsade allt på ett hotell och en restaurang.
- Gourmetmat var allt utan mask då. - Nog med prat om mat.
Ni behöver inte leva så här. Vi kan ta er till en plats där folk förstår er.
Tror du jag är en skör dam?
På den tiden fick man äta det marken gav.
Ett år var snöstormarna värre än nånsin.
Boskapen dog, maten tog slut långt före våren.
Åt ni hotellgästerna, eller?
Det gjorde ni!
Ja, och jag skulle göra om det! Det var underbart.
- Ni älskade smaken, va? - Ja.
Men en dag kom en viss kommissarie och utredde försvinnanden.
- Farfars farfar, Wyatt Earp. - Herman ville skydda mamma. Fjäskare.
Han var en snäll pojke. Han kämpade för sin mamma.
- Och Hetty? - Värdelös. Hon föddes sån.
Jag hamnade i mitten och blev det här.
- Jag valde det inte. - Tro mig, jag förstår.
- Jag vill bara leva som en vanlig tjej. - Hittat nycklarna?
Flickor har inte samma möjligheter som pojkar.
Det fick jag lära mig. Hetty skulle få slippa det.
Mamma klädde mig som en pojke.
Hon såg ut som Herman.
Vi såg likadana ut.
Till och med tatueringen.
Laserborttagning. 1900-talets bästa uppfinning.
Här!
Hungern!
Herman var en så fin pojke. Han hämtade alltid middag åt mamma.
Det är slut med det. Han kan inte hjälpa dig.
- Men det kan jag, okej? - Du kommer smaka utsökt.
Din vän är död. Maten har gjort henne starkare.
- Jag vet inte vad hon kommer göra. - Hjälp till!
Det är nåt fel med dig. Du är skämd!
- Min smak passar inte alla. - Dolls? Bli inte uppäten, snälla!
- Jag mår bra. - Skickar du upp stegen?
- Så bra mår jag inte. - Du får inte oss båda.
Jag kan försöka. - Handklovarna!
Så där.
- Folk har rätt, du är en subba. - Ja, med grymma rörelser.
Coolt.
Hon ville döda din pappa. Nu ska jag döda dig.
Mår du bra?
Hon tog dörren!
Du lurade mig nästan.
Vilken snyfthistoria.
Den är sann.
Förutom att du ville se min pappa död.
När en arvtagare uppnådde åldern blev mamma hungrig och sen mordlysten.
- Ward dödades för att stoppa henne. - Du är den sjätte.
- Förbannelsen lever så länge du gör det. - Lustigt, jag tänker så om dig.
Finn frid.
- Hej. - Hej.
Bra jobbat.
- Jag vet. - Vi hämtar mitt vapen.
- Kan vi inte njuta av stunden? - Earp!
Kommer.
Tack för lunchen.
- Några problem? - Självklart.
Vet du vad som händer om de får veta? Det spåras som om det vore plutonium.
Jag behövde lite för stunden.
Du måste ha gjort nåt för att bli avstängd. Rätta till det.
Cheferna vill ha resultat. Ring mig inte igen.
- Inte nu, Doc. - Jag misslyckades.
- Du skulle skaffa nåt om Bobo. - Jag kom inte nära honom.
Allt väl, partner?
Glöm vår deal. Det är dags att du ger dig av.
Jag ser att du svettas och är orolig.
Du är desperat efter drogen. Vad det nu kan vara.
- Ur vägen. - Jag vill ha C.C. Stone.
Och jag... Jag vill att du ger dig av.
Lämna Wynonna i fred. Du kommer få henne dödad.
- Inte påverkad av abstinens. - Jag vet vad du egentligen är.
- En rival? - Fienden.
Då vet vi.
Du är väldigt optimistisk.
Det är vinter, men man måste vara redo.
- Man vet aldrig när man kan åka. - Jag förstår.
- Fick du vad du ville från Dolls? - Nej, nåt bättre.
- Han är märkligt foglig. Han har varit... - Ja.
Lita aldrig på en man med en bricka. Jag hade en i åratal...
Jag litar på honom.
Och du, då?
Får du vad du vill?
När jag får det blir jag inte lyckligare.
- Lycka är en myt. - Nej.
Nej. Jag var lycklig innan. Och lyckan är värd att kämpa för.
Jag minns en härlig stund nyligen då jag var lycklig.
Problemet med härliga stunder -
- är att de inte varar. Men det gör vänner.
Vänner? Visst.
- Vill du ha lite sällskap? - Det är bättre att jag åker ensam.
För stunden.
Kom igen.
Okej.
Ett, två, tre.